Új cikkek a Cáfolós rovatban! Gyakran lehet olvasni kézikönyvekben és cikkekben, hogy magyar ember adta a világnak a telefonközpontot, a gyufát, a dinamót, a szódavizet, a helikoptert, a porlasztót és a számítógépet, de a világ ezt sajnos nem tudja. Kimondva-kimondatlanul ott lappang ebben egy kis sértődöttség: átnéznek rajtunk, nem vesznek rólunk tudomást. Pedig a […]
Linder Bélát, aki 1918 novemberében mintegy kilenc napig volt a Károlyi-kormány hadügyminisztere, szokás azzal vádolni, hogy pacifista beszéde – melyben azt mondta, „nem akarok többé katonát látni!” – és magatartása hozzájárult a trianoni katasztrófához. Paksa Rudolf írása, mely „A tankönyvön túl” című blogján olvasható, a történész elemző kérdéseit teszi fel a Linder-üggyel kapcsolatban. Ennek részleteit […]
Szellemes és találó a Kérdések és válaszok a Horthy-korról című kis könyvecske borítója. Csupa kitűző, Trianon-jelvénytől a légó-emblémáig, sportjelvénytől iskolacímerig, továbbá szervezetek – szociáldemokrata, cserkész, széljobbos – emblémái, végül, a sor végén egy hatágú sárga csillag…
„Az agyak elrablása.” Ez a címe a Pannon enciklopédia, a magyarság kézikönyve című album (főszerk. Halmos Ferenc, szerk. Kuszák Ágnes, Mézes Márta, Bp. Urbis, 2005) 260-261. oldalán olvasható fejezetnek. Mielőtt azt hinnénk, hogy a sci-fi-be oltott horrorfilmekről van itt szó, le kell hűteni a várakozásokat: a téma az Amerikában dolgozó magyar tudós.
Ha az ember őstörténeti témában keresgél a világhálón, akkor hamar bele fog botlani a Tárih-i Üngürüsz című, a magyarok történetét feldolgozó krónikába. Ha rákeresünk a megfelelő Wikipedia-cikkre, akkor ott számtalan tévedést és félreértést olvashatunk a művel kapcsolatban, többek között azt is, hogy a mű részletes kritikai feldolgozása „a mai napig nem készült el”. Csakhogy ez […]
Élénk vitát váltott ki Hóman Bálint tervezett székesfehérvári szobra. Egyesek szerint történészi nagysága miatt illeti meg (pedig Hajnal Istvánnak vagy Szekfű Gyulának sincs szobra), mások szerint lokálpatritótaként érdemli meg, pedig mint ilyen sem egyedülálló. A Történelemtanárok Egyletének állásfoglalása szerint inkább politikai ellenlábasának, egykori barátjának, Lázár Andornak kellene emléket állítani. De miért? Egy megromlott barátság
Pálffy Géza a Bocskairól és Zrínyiről szóló új szemléletű cikkei után ezúttal egy hasonlóan eredeti tanulmánnyal gazdagította a Tényleg!/?-et… Továbbgondolása alapvetően változtathat a 17. század iskolai beállításán is.
„A nagyhatalmak rendelkeztek fényképekkel azokról a vasútútvonalakról, amelyeken a vonatok a halálba szállították a zsidókat, keresztényeket, romákat és homoszexuálisokat. Mondják meg nekem, miért nem bombázták le ezeket a vasúti utakat?” – kérdezte Ferenc pápa június 21-i torinoi beszédében. Azóta rengeteg emberben merült fel a kérdés, hogy „tényleg, vajon miért nem?”
Néhány hete az Index újságírója érdeklődött az új, állami kísérleti tankönyv Horthy-korról szóló részéről. A cikkben megemlített egyik probléma kifejtése következik. Nem csak a könyv hiányosságáról van szó; a Horthy-kori belpolitikai viszonyok iskolai tálalásának van egy 1945 után kialakult hagyománya – és ez az, amitől nem távolodtak el eléggé a kísérleti tankönyv alkotói sem.
A történelem öl, butít és nyomorba dönt. Különösen a félreértett, vagy meghamisított. Adolf Hitler, mint a Mein Kampfból sejthető, elhitte az antiszemita történetmagyarázóknak, hogy a középkorban azok a német városok hanyatlottak le, amelyek beengedték falaik közé a zsidókat, a többi viszont szépen fejlődött. Miért ne hitte volna el akkor a közelmúltra vonatkozó állítást, hogy a […]
Igaz, Guevara tényleg nem volt elégedett a létező szocializmussal. De nem annak diktatórikus jellege, hanem ellenkezőleg, „megalkuvásai” miatt. Nyikolaj Leonov tolmács és diplomata visszaemlékezése szerint, 1960-ban Moszkvában Che arra kérte a szovjet vezetőket, hogy adjanak támogatást egy évi egymillió tonna vasat és acélt termelő üzem megépítéséhez, mert „Kubának önellátóvá kell válnia”. Az ehhez hasonló sztálini […]